- Hvor skal vi hen? - En flok Skittere er ikke tøjlede.
- Har de så en fri vilje? - De leder et oprør mod overherrerne.
- Hvor ved du det fra? - Lederen kontaktede mig.
Gennem mine pigge. På samme måde som vi fik kontakt.
Da jeg var tøjlet, fandt jeg ud af en masse. Jeg kan se mange ting.
- Deres slagplaner og forsvar. - Vi skal stadig finde dem først.
- Skittere. Oprørere? - Det ved jeg ikke endnu.
- Det der er ikke... - Du har ret. Det er ikke oprørere.
De er med os.
Det er, som du troede. Han har haft kontakt med oprørslederen.
Det nytter ikke. Jeg siger ikke noget.
Kom nu, Ben. Vær nu ikke sådan.
Du husker vel, hvordan det føltes at være forbundet.
Fuldstændig... fuldkomment...
Der er så meget, jeg vil vise dig og lære dig.
Vi kan lave ting sammen, som du aldrig har drømt om.
Duk dig, Ben!
Dai! Anthony! Hold dem hen.
- Alle Mechs indstiller skydningen. - De vil ikke risikere at ramme ham.
- Han er for betydningsfuld. - Så må du vist komme med os.
- Jeg kan knap røre mig. - Så går stingene ikke op igen.
De har været væk i over en time. Jeg burde være taget med.
Ikke med det sår. Du må tage det roligt, Maggie.
- Bussen er klar til rejsen. - Det behøvede du ikke sige selv.
Skal vi være i hvert vores køretøj de 800 km, vil jeg se dig mest mulig nu.
Han har ikke forladt vinduet, siden de tog af sted efter Ben.
Karen ved, vi er her, så det er kun et spørgsmål om tid, før de slår til.
- Patruljen kan være røget i baghold. - De kommer tilbage!
De kommer med Ben, og vi rejser først, når de er tilbage.
Hvad laver du, Jamile? GTO'en kan jo stadig ikke køre.
- Vi kører, så snart Tom er tilbage. - Hvad laver du oppe af sengen?
Du bør ikke gå rundt efter alt det, du lige har været igennem.
- Er lægebussen klar til afgang? - Lourdes har sendt sidste båre ned.
Der er flere lægemidler i kælderen, og vi ved ikke, hvornår vi får flere.
Tag, så meget I kan, og vær tilbage om 20 minutter.
De har brug for beskyttelse. Det er dig, Matt. Fart på, soldat.
Du skal se det her, kaptajn. Hvad laver du oppe af sengen?
Den næste, der spørger om det, får en på hovedet med stokken.
- I har Ben med, men hvor er Karen? - Hun smuttede. Vi har noget andet.
Fandens til fangst, kaptajn.
Jeres opgave var at redde din søn, og så tager I et fiskehoved med?
- Han kan være vores billet ud. - Vi skal af sted til Charleston nu.
Så tager vi ham til Charleston. Men vi har større problemer nu.
Anthony og Dai, lås det svin inde på psykiatrisk.
Tom og Tector kommer med mig!
- Lyle, hjælp kaptajnen. - Jeg klarer mig. Fart på!
- De kan jo ikke ramme. - De vil ikke ramme deres herre.
Korte salver! Spar på ammunitionen!
- De må jo skyde med et formål. - De vil fange vores opmærksomhed.
Mens de tager bagdøren? Jeg tjekker det.
Lad det ligge. Vi må se at komme op.
De trak sig væk efter eksplosionen. Det, du gjorde, stoppede dem.
Det håber jeg.
- Tom... - Jeg ved, hvad du vil sige.
- Du skal træffe et svært valg. - Jeg vil ikke ofre Ben.
Det ville jeg aldrig foreslå, men vi kan ikke beskytte ham mere.
Jeg har mange forældre og børn her.
De er alle i fare på grund af det, Ben har forårsaget.
Hvis du kunne se på det objektivt, så vidste du, at det er sandt.
Hvad skal jeg dog gøre?
Lige nu er vi omringet af fjenden.
Der er ingen lette svar. Vi må vente og se, hvad de finder på.
- Tom Mason! - Det gik hurtigt.
Er du der, Tom?
- Hvad vil du, Karen? - Situationen er vist afsporet lidt.
Lad os tage en dyb indånding og tale om tingene.
- Tal! - Jeres fange, min herre.
- Slip ham fri, så kan I tage herfra. - Og hvis vi ikke gør det?
Det kan kun blive værre, Tom. Ingen af os ønsker, at det skal ske.
Jeg er glad for, at du er uskadt. Jeg frygtede, at Ben skadede dig.
- Så du var urolig? - Ja, meget urolig.
Skal du ikke sige, at rumvæsnerne tvang dig til at kidnappe Ben?
Min herre valgte en aggressiv metode.
Selvom du ikke forstår det, så prøver jeg at beskytte jer.
- Du får ikke Ben. - Det har jeg forstået.
- Udlever min herre, og I kan leve. - Når vi er rejst, løslader vi ham.
- Hvordan ved jeg, I ikke dræber ham? - Du må stole på os.
- At stole på jer er lidt svært. - Du har intet valg.
Tal med ham. Du talte med ham, da vi var ombord på hans skib.
Dr. Glass? Er du uskadt?
Det tror jeg nok. Har du det godt?
Lourdes, er du okay?
- Vi må se at komme ud. - Der er en trappe der.
- Hun gør det af egen vilje. Hvorfor? - Det vigtige er, at vi er omringet.
- Vi kan ikke stole på hende. - Vi må ud af det her.
Vi må rekognoscere området. Vælg et hold af folk.
- Boon, vil du lege gemmeleg? - Det er det, jeg lever for.
Tag Tyreen med og find ud af, om de har nogle svagheder, vi kan udnytte.
- Bilen er repareret. - Godt klaret, Jamile.
Tjek adgangstunnelen og se, om den ender bag fjendens linje.
- Så må vi forlade køretøjerne her. - Vi må finde en bedre løsning.
- Har nogen set Anne og Matt? - De tømmer depotet i kælderen.
- Jeg vil helst have dem her. - Jamile kan hente dem.
Hal!
- I skulle aldrig have reddet mig. - Hvad snakker du om? Du er min bror.
Jeg burde have begivet mig af sted. Nu er alle i fare på grund af mig.
- Karen snød os begge. - Jeg vidste, de kom efter mig.
- Du bør se at tjekke tunnelen. - Vi skal nok klare det her.
Og så må jeg forlade jer. Hold op med at prøve at holde på mig.
- Jeg forlader jer altså. - Fortæl om oprøret i Charleston.
Du smed deres leder ind i et bur. Jeg gør det her på min måde!
- 15-årige kæmpede i borgerkrigen. - Men du er min søn!
Det er derfor, jeg må gøre det her!
Den anden grund er dernede.
Overherren?
Han prøvede at trænge ind i mit hoved via piggene på min ryg.
Og finde ud af, hvad du ved? Fandt han ud af noget?
Nej, men jeg ved ikke, hvor meget længere jeg kunne have stået imod.
Han er bange, far. Det her oprør skræmmer ham.
Hold dig på afstand af ham.
- Hvad laver han? - Sidder der som en voksdukke.
Det føles, som om han griner ad os.
- Hold jer væk! - Jamile?
Jamile!
Åh gud! Jamile! Kan du høre mig?
Ved du, hvor du er? Vi må flytte dig, så jeg kan undersøge dig.
Nej!
Her er det.
Skønt...
- Tænker du stadig på Karen? - Nej.
Når jeg ser på hende, ligner hun den, jeg kendte.
Med de der øjne, der ser lige igennem en.
Jeg tænker på, hvordan jeg plejede at holde om hende og kysse hende.
Jeg troede endda, at jeg var forelsket i hende.
Er du stadig forelsket i hende?
Nej, selvfølgelig ikke.
Jeg ved det ikke... hvordan skulle jeg kunne være det?
Jeg ville bare ønske, jeg kunne holde op med at tænke på det.
- Du var jo ikke den rette for mig. - Jeg skiftede mening.
Bare sådan?
Ja, bare sådan.
Der kommer også kradselyde oppefra.
- Slap af. Vi hjælper dig. - Jeg elsker dig.
Jeg elsker også dig. Vi skal nok få dig ud herfra. Hold ud.
Nu kan vi bære ham op.
- Gå væk. - Nej, jeg efterlader dig ikke.
Det her er underligt. De her huller var her ikke før.
Matt, lad være!
Han er fuld af dem!
De brugte ham som en trojansk hest. Løb!
- Vi kan ikke forlade Jamile. - Du kan ikke hjælpe ham.
- Kan de æde sig gennem metal? - Det kan rotter også.
De vil æde os op indefra ligesom med Jamile.
Vi skal nok få os ud herfra. Vov ikke at sige noget andet. Se!
Vi kan ikke komme igennem der.
Skittere, øjenorme og nu de her. Hvad bliver det næste?
- Jeg måtte ramme den 15 gange. - De må ikke krydse forsvarslinjen.
Forsegl alle ventilationskanaler og alle døre til kælderen.
- Anne og Matt er i kælderen. - Jamile skulle hente dem.
- Jeg tænkte, I kunne bruge hjælp. - Har du set Anne og Lourdes?
- Jeg går med og lover at adlyde. - Er det løfte noget værd?
Fortsæt fremad.
- Sådan! Hvad med ni-millimeter? - Gå aldrig hjemmefra uden.
- Mech-ild 750 meter væk. - Har de opdaget vores spejdere?
Det der er et M-14. Det er Boones gevær.
- Det der er en .556. - De er ikke i bevægelse.
- De må være omringet. - Kom nu, Boon!
Du må bevæge dig. Bevæg dig så, din skid.
Hvis du kan komme ind, så kan der være hundredvis af de kryb derinde.
Det er vores eneste chance.
Fortæl folk, at vi er spærret inde i laboratoriet.
Laboratoriet. Jeps.
Tag det her. I har mere brug for det end mig.
Bare rolig. Jeg henter hjælp.
Kaptajn Weaver! Er du der?
Kaptajn! Kan du høre mig?
Hvad vil du, Karen?
Se iltflaskerne og find en, der indeholder noget.
- Hvad skal vi gøre, hvis de kommer? - Det er nemt nok. Vi dør.
Jeg har brug for dig! Vi skal nok klare os, men vi må samarbejde.
Find så en iltflaske, der stadig er tryk i.
Lad os give de kryb noget at tænke på.
Matt!
Krybene er efter mig! De andre er spærret inde i laboratoriet.
Kaptajn! En af dine soldater har en meddelelse til jer.
- Fandens også... - Boon, du skulle jo passe på.
- For fanden da, Boon! Løb! - Kom nu.
Kom nu, kom nu...
Spar på ammunitionen, Tector.
Se det som en advarsel, kaptajn. Tiden er løbet ud.
- Hvordan går det? - Snart færdig!
- Vi har ikke mere tid. - Klar?
- Fart på! - Få dem ud herfra, Pope!
Jeg følger lige efter jer!
Kom så af sted med jer!
- Forsegl den dør! - De æder sig bare igennem den.
- Hvad med Boones patrulje? - De klarede den ikke.
- Hvor er Jamile? - Han klarede den heller ikke.
Lourdes, det gør mig ondt.
- Hvor skal du hen? - Hilse på hædersgæsten.
Tector og Maggie, tilbage i geleddet.
Åbn!
Belejringen er forbi, ellers er det slut med dig!
Endelig kan vi tale sammen igen. Jeg har glædet mig til det.
- Han kan ikke høre dig. - Hvad er du ude efter?!
- Fred. - Hvordan kan folkemord skabe fred?
Hvis vi ville begå folkemord, var I alle døde nu.
Vi vil ikke tage jeres folk. Betragt det som opdragelse.
Jeres planet, som så mange andre vi har besøgt, er ude af kontrol.
I slås over svindende resurser, mens befolkningen...
Vi har ikke brug for jeres hjælp med at løse vores problemer.
- Når opgaven er fuldført, rejser vi. - Hvilken opgave? Hvad laver I her?
Det vedkommer ikke dig, men at modsætte sig det uundgåelige -
- fører kun til mere smerte og lidelse.
Men vi er ikke alene i kampen mod jer længere.
- Mener du oprøret? - Ja, og det skræmmer livet af dig.
- Vi kan besejre dem. - I har ikke besejret os endnu.
- Vi fortsætter med at gøre modstand. - I har ikke den fornødne styrke.
I svækkes af jeres følelser. Som et eksempel...
Hold så op!
Vil du ikke nok!
Følelser, svaghed.
Det her er mere, end du kan klare. Lad mig så gå, før det er for sent.
Okay. Jeg forstår det godt nu.
Anne prøver at lappe ham sammen, men jeg tror ikke, at han overlever.
- Karen havde ret. Det er afsporet. - Jeg er ked af det.
Han ville dræbe Ben. Havde det været din datter...
Så havde jeg været fristet, men vi må ikke lade følelserne styre.
- Du har ret. - Det er lettere sagt end gjort.
Det går i det mindste ikke bedre for overherren end for os.
Fiskehovederne undgår kamp. Han løb en stor risiko for at få fat i Ben.
Han ville finde ud af, hvad han ved om den enøjede Skitter.
- Den påståede leder af oprøret? - Jeg tror, det er virkelighed.
- Skulle de kryb have en egen vilje? - Ellers er det helt uforståeligt.
Hvorfor gøre sig det besvær at lade Karen tage min søn?
Ben skulle føre dem til os og vise, hvor vi er på vej hen.
Hvorfor kidnappede de så ikke dig?
Vi udgør ingen trussel, der er sådan en indsats værd.
- Men hvis Skitterne vælter dem... - Vil deres krigsmaskine kollapse.
Det kan være sandt, men det løser ikke problemet, vi har foran os.
Før eller senere får Karen at vide, at hendes leder forbløder -
- og så har vi ikke flere kort at spille.
Hun burde måske få det at vide hurtigst muligt.
- Du skal møde din herre. - Gid det var gået anderledes.
Det tog mig lidt tid at indse, at min Karen allerede er død.
Den Karen er væk. Tænk, hvis du kunne opleve det, de har lært mig.
Hvordan man forråder sine venner og skyder ubevæbnede i ryggen?
Det er større end det. Hvordan kan jeg få dig til at forstå?
Alle levende organismer, hvert et sandkorn på en strand -
- og hver en stjerne på himlen er spundet i et net af sammenhæng.
Hvis man forstår hele netværket ned til mindste subatomiske partikel -
- kan man forudse alle hændelser og lave om på dem.
Sikke noget latterligt pis.
Jeg vidste præcis, hvor jeg skulle lægge de børn, så I fandt mig.
Jeg vidste, hvad jeg skulle gøre for at få Ben til at gå med mig.
Du overså vist en partikel, for siden er det ikke rigtig gået som planlagt.
Der er altid uventede variabler, men nu giver I mig min herre.
Du har virkelig styr på det hele. Videre.
Jeg er glad for, at du er uskadt, Ben.
Jeg ved, det har været hårdt, men det var nødvendigt sådan.
Der er sket noget med ham. Hvad har I gjort?!
Jeg er hos dig nu.
Vi har prøvet at stoppe blødningen. Jeg kender ikke hans fysiologi -
- men han lever nok ikke længe.
Er du klar til at lytte? Godt. Du kan stadig redde ham.
Sprængstoffet her er nok til at ødelægge hele etagen.
Den kan udløses af to mænd, og en af dem er Pope.
- Han sprænger jer gerne i luften. - Så udslettes I af vores luftvåben.
Og din overherre dør. Og du med. Men det behøver ikke ende sådan.
Lad os evakuere, så lader vi jer gå, når vi er uden for rækkevidde.
Hvis du skynder dig, kan du endda redde ham.
- Så langt, så godt. - Jeg er stolt over din indsats.
- Du reddede vores liv, Matt. - Jeg passede bare mit arbejde.
Boon gik sine egne veje. Vi kunne ikke gøre noget.
Hvis jeg havde skudt, havde han måske overlevet.
Du har sagt, at jeg aldrig må tvivle og aldrig se mig tilbage.
Vi kører om ti minutter! Vi fortsætter direkte til Charleston.
800 kilometer! Vi har akkurat benzin og mad nok. Vores sidste fremrykning.
Fuld kraft på motorvejen, til vi ser vandet i Charlestons havn!
De siges at have frisk fisk og tilmed hummere.
Jeg kan allerede smage dem. Dænget til i smør.
- Varm cognac i et stort glas. - Den er jeg med på.
Ja, de har spabade, isbarer, forlystelsesparker -
- og stripklubber af honningkager. Charleston er paradiset.
- Hvorfor tage med, hvis du tvivler? - Han har ingen steder at gå hen.
Jeg tror, du har dræbt den.
- Jeg har fået nok af småkryb. - Mig med.
Jeg vil ikke engang tænke på, at jeg nær havde mistet dig i dag.
Bare rolig. Du er i sikkerhed.
Jeg har det fint.
En flammekaster? Hvordan fandt du på det?
Da jeg voksede op, byggede ungerne blæselamper af hårspraydåser.
- Perfekte til at smelte modelfly. - Det kalder jeg et barsk område.
Du skulle bare vide.
Jeg må se til patienterne.
Jeg taler med drengene. Vi ses igen senere.
- Jeg er glad for at se dig oppe. - Patienterne har brug for min hjælp.
Du kan ikke hjælpe dem, hvis du ikke passer på dig selv.
Hvordan skal jeg gøre det? Græde ordentligt ud?
Sige, at Jamiles død vil gøre mig til et stærkere menneske?
- Du kan måske tale om det. - Snak forandrer ingenting.
Det hjælper ikke, at man har en god indstilling og er et godt menneske.
Uanset hvad man gør, så vil noget frygteligt før eller siden ramme en.
Ligesom med Jamile, onkel Scott, og din mand og søn og min familie.
Det vil ske for dig og mig. Det er bare at vente.
- Hvad vil du gøre? - Næste gang, jeg ser en, skyder jeg.
Nu er du en rigtig Masonbror.
Er det alt? Vil du rejse uden at sige farvel?
- Du vil sikkert prøve at stoppe mig. - Jeg vil gerne.
Jeg vil gøre alt, men ved ikke hvordan.
- Du må indse, at det er bedst sådan. - Det kommer jeg aldrig til.
De vil blive ved med at jagte mig. Du ved, det bliver sådan.
Der er flere unge som mig -
- der har fået tøjlerne af og er med i andre modstandsbevægelser.
De må overbevises om, at oprøret er den bedste chance.
Hvordan kan du være så sikker?
Overherren overtog mig, men kunne ikke isolere sine egne tanker.
Jeg så og følte, hvad rumvæsnerne vil.
Vi må besejre dem.
Det gør vi også.
nsk mig held og lykke.
Hvad er der?
Jeg tænker på, da mor og jeg afleverede dig i børnehaven.
Da du indså, vi ville efterlade dig, begyndte du at stortude.
Jeg var en rigtig tudeunge dengang.
Du skreg, at vi ikke måtte forlade dig, mens vi gik hen mod døren.
Det var de længste skridt i mit liv.
Da vi tog af sted, så vi dig stå ved vinduet.
Du pressede ansigtet mod ruden og græd hjerteskærende.
Og nu...
Det skal nok gå. Vi mødes igen.
Det lover jeg dig.
Fart på! Af sted mod Charleston.
Tekster: Rikke Henriksen www.sdimedia.com